- Hvor langt væk er vi? - Omkring en uge, tror jeg.
Tror du? Ved du det ikke?
Når vi tog til Castle Black, tog vi Kingsroad.
Dig og dine veje. Er det sådan, I kæmper?
- Marcherer med trommer og bannere? - Ja, for det meste.
- Hvordan kæmper dem med bannerne? - Det gør de ikke rigtig.
Det er en stor ære at bære sit hus' våbenmærke.
- Er det en ære at slå på tromme? - Det er de unge, der slår på tromme.
- Hvad gør det godt for? - Det hjælper marchen.
- Hvordan? - Altså ... det er rytmen.
Mener du: "Højre fod, venstre fod, højre fod, venstre fod"?
Skal I have hjælp til at huske det?
Når Mance giver tegn, tager vi Castle Black.
Vi slår ikke på trommer, så de ved, at vi kommer.
Nej, I tænder bare det største bål, Norden har set, så de ved det.
Du ved intet, Jon Snow.
Hun har ret. Det gør du ikke.
- Jeg ved, du skar mig løs på Muren. - Også hende.
Ser man hende surmule? Hun forstår, hvordan tingene er.
Og nu deler du den med mig? Den visdom, du fandt i en fugls hoved?
Folk samarbejder og er loyale, når det passer dem.
De elsker og dræber hinanden, når det passer dem.
Hun ved det, det gør du ikke. Det er derfor, du ikke kan holde på hende.
Regnen vil koste os endnu en dag.
Frey venter. Han ved, vi er på vej.
- Lord Walder er prikken af natur ... - Prikken? Han er en ubehagelig mand.
Jeg har set våde lorte, jeg kunne lide bedre end Walder Frey.
Beklager, Deres Nåde. Jeg har været for meget sammen med soldaterne.
Jeg har plejet de sårede i to år og set dem dø. Lort skræmmer mig ikke.
- Frey vil se det som en fornærmelse. - Lad ham.
- Han får det bryllup, han ønskede. - Det var kongen, han ville have.
Edmure er det bedste ægteskab, Frey nogensinde har fået. Lad os sove.
Tag tøj på, ellers kan jeg ikke love, at jeg ikke angriber dig igen.
- Hvem skriver du til? - Min mor.
- Er det valyriansk? - Gaaa.
- Hils hende fra mig. - Rytsas.
Den var der næsten.
- Ved hun, hendes datter er dronning? - Ikke endnu.
Hun bliver overrasket, formoder jeg.
Der venter hende mange overraskelser.
Hvordan skal jeg planlægge en krig, når du ligger der og ser sådan ud?
Vil du tage med mig til Volantis en dag?
- Når alt det her er overstået. - Det vil jeg. Det lover jeg.
Jeg ved, hun gerne vil møde dig.
Og hendes barnebarn.
Hvad sagde du?
Er du sikker?
- Er du vred på mig? - Vred?
Du er min dronning.
Og jeg har din lille prins eller prinsesse inde i mig.
- Måske en af hver. - Nu skal du ikke være grådig.
Kan du glemme krigen en enkelt nat?
Jeg elsker dig.
Hører du mig? Jeg elsker dig.
De fleste mænd knepper som hunde.
Ingen ynde, ingen færdigheder. En snes stød, og så er det slut.
Man skal være tålmodig. Giv hende tid.
Din pik må ikke nærme sig hende, før hun er glat som en babysæl.
Og så stikker du den indenfor, men langsomt.
Du skal ikke mase den ind, som om du spidder en gris. Kom så!
Kom så.
Tror du, han elsker dig? Er det dét?
Hvad har han sagt? At du bliver hans lady og skal bo på et slot?
Nej, han har ikke sagt noget. Han taler knap nok.
Jeg har set jer hviske om natten. I fniser som et par små piger.
- Er du jaloux? - Du bør være med en af dine egne.
Er du en af mine egne? Du siger aldrig noget venligt.
Det ville jeg, hvis du var min.
Jeg ville fortælle dig, at du er smuk og barsk og vild.
Jeg ville behandle dig godt.
Elsker du ham?
Fordi han er køn? Kan du lide hans kønne hår og hans kønne øjne?
Tror du, køn vil gøre dig lykkelig?
Du vil ikke elske ham så højt, når du opdager, hvad han er.
Da jeg voksede op i Winterfell, ville jeg bare slippe væk -
- og komme hertil, til hovedstaden.
Se de sydlandske riddere i rustning og King's Landing i mørket.
Alle lysene, der brænder i alle vinduerne.
Jeg er en dum, lille pige med dumme drømme, der aldrig bliver klogere.
Kom.
Gå en tur med mig.
Jeg husker første gang, jeg så dig. Jeg havde ikke så trist en pige før.
Jeg ønsker, at du skal være lykkelig. Det gør min bedstemor også.
Du havde været lykkelig i Highgarden.
Men kvinder som os må få mest muligt ud af omstændighederne.
Hvordan skal jeg gøre det? Jeg skal giftes med ham.
- Har Tyrion behandlet dig dårligt? - Nej.
- Han han været venlig mod dig? - Han har forsøgt.
- Han er en Lannister. - Men langtfra den værste Lannister.
Jeg beklager. Jeg beklager mig til dig ...
Min søn bliver konge. Sønner lærer af deres mødre, min skal lære meget.
Og din søn, hvis jeg ikke tager fejl -
- bliver muligvis lord af Casterly Rock og Norden en dag.
- Hvad? - Min søn med ham.
- Jeg skal ... Vi skal ... - Hvis det er smerten, du frygter ...
Jeg er ikke bange for smerten. Ikke efter det Joffrey har gjort mig.
Han er ganske flot, selv med arret. Især med arret.
Han er dværg. Og Loras ... Loras.
Nogle kvinder kan lide høje mænd. Nogle kan lide små mænd.
Nogle behårede mænd, nogle skaldede.
Blide mænd, rå mænd, grimme mænd, kønne mænd, kønne piger.
De fleste ved det ikke, før de har prøvet det.
Og desværre prøver de fleste af os så lidt, før vi bliver gamle og grå.
Måske vil Tyrion overraske dig. Jeg har hørt, at han er ret erfaren.
- Og det er en god ting? - Det kan det være.
Vi er ret komplicerede. Det kræver øvelse at tilfredsstille os.
Hvordan ved du alt det her? Har din mor lært dig det?
Ja, kære pigebarn. Min mor har lært mig det.
- Hun er et barn. - Hun er en fod højere end dig.
- Hvad er den yngste, du har haft? - Ikke så ung.
- Hvor meget ældre? - Ældre.
Du er en lord, hun er en lady. Og smuk. Hvad er problemet?
- Shae vil ikke bryde sig om det. - Shae er en hore.
Skal I giftes? Hvordan gik det sidst, du giftede dig med en hore?
Jeg skulle aldrig have fortalt dig det.
Behold Shae, hvis du vil. Du skal bare give Stark-pigen en søn.
En dag bliver han lord af Winterfell. Du kan regere for ham.
Du får to kvinder og et kongerige.
To kvinder og et kongerige, der vil foragte mig.
Spild tid på at få folk til at elske dig, og bliv en populær, død mand.
Du vil gerne kneppe Stark-pigen. Du vil bare ikke indrømme det.
Du får ikke løn for at give mig onde idéer. De er allerede onde nok.
Jeg får løn for at dræbe folk, der plager dig.
De onde idéer er gratis.
- Deres Nåde. - Morfar.
- Du ville tale med mig? - Ja.
Jeg vil gerne have et referat af møderne i mit lille råd.
Du er velkommen til at deltage i møderne. I et eller dem alle.
Jeg har haft meget travlt. Kongen har mange vigtige ting at se til.
Du har holdt møderne i Håndens Tårn i stedet for i rådets mødesal.
Ja, det har jeg.
- Må jeg spørge hvorfor? - Det er der, jeg arbejder.
Den tid, det tager at gå hertil derfra, kunne bruges mere produktivt.
Så hvis jeg ville med til et møde, skulle jeg gå op ad tårnets trapper?
Vi kunne sørge for, at du blev båret.
Fortæl mig om Targaryen-pigen i østen og hendes drager.
- Hvor har du hørt om det? - Er det sandt?
Tror du ikke, vi burde gøre noget ved det?
Da jeg var kongens hånd under din fars forgænger -
- blev alle Targaryen-dragernes kranier opbevaret i dette rum.
Den sidstes kranium stod lige her. Det var på størrelse med et æble.
Og det største var på størrelse med en vogn.
Ja, og det væsen, det tilhørte, døde for 300 år siden.
Kuriositeter på den anden side af verden truer os ikke.
Hvordan ved vi, de er kuriositeter, og ikke dem, der tvang verden i knæ?
Det siger de eksperter, der rådgiver kongen om ting, han ikke kender til.
- Men jeg er ikke blevet rådgivet. - Du bliver rådgivet lige nu.
Jeg bør blive spurgt til råds om den slags ting.
Fra nu af sørger jeg for, at du rådspørges i vigtige sager.
Når det er nødvendigt.
Deres Nåde.
Yunkai. Den gule by.
Yunkaierne træner sengeslaver, ikke soldater. Vi kan besejre dem.
De vil ikke møde os på slagmarken. De har forsyninger og tålmodighed.
Hvis de er kloge, gemmer de sig bag murene og dræber os en efter en.
Halvdelen af min hær skal ikke dø, før jeg krydser havet.
Vi har ikke brug for Yunkai, Khaleesi.
De kommer ikke tættere på Jerntronen ved at erobre denne by.
- Hvor mange slaver er der i Yunkai? - 200.000, hvis ikke flere.
Så har vi 200.000 grunde til at erobre byen.
Send en mand til byporten. Sig, at jeg tager imod mestrenes overgivelse.
Ellers vil Yunkai lide samme skæbne som Astapor.
Nu kommer den ædle Razdal mo Eraz af det gamle og ærefulde hus -
- mændenes mester, der taler med de vilde, med fredsbetingelser.
Ædle herre, De står over for Daenerys Stormfødt af huset Targaryen -
- dronning af andalerne og de første mænd, khaleesi af græshavet -
- lænkebryder og dragemoder.
Kom bare nærmere. Sid ned.
Vil den ædle herre have forfriskninger?
Ældgammel og glorværdig er Yunkai.
Vores rige var gammelt, før dragerne rørte på sig i Valyria.
Mange hære er knækket mod vores mure. Det bliver ikke nogen nem erobring.
Godt. Mine ubesudlede har brug for træning. De skal have smag for blod.
Hvis det er blod, de ønsker, skal blodet flyde.
Men hvorfor? Det er sandt, at De har være brutal mod Astapor -
- men yunkaierne er et barmhjertigt og gavmildt folk.
Yunkais vise mestre har sendt en gave til sølvdronningen.
Der venter Dem meget mere på Deres skib.
- Mit skib? - Ja. Som sagt er vi gavmilde.
De får alle de skibe, De ønsker.
- Og hvad vil I have til gengæld? - Vi ønsker blot, at De bruger dem.
Sejl tilbage til Westeros, hvor De hører til, og lad os være i fred.
Jeg har også en gave til Dem. Deres liv.
Og Deres vise mestres liv. Men jeg vil også have noget til gengæld.
I skal frigive alle slaver i Yunkai.
Alle mænd, kvinder og børn skal have alt det mad og tøj -
- de kan bære, som betaling for deres år som slaver.
Afslår I denne gave, viser jeg jer ingen nåde.
De er gal. Vi er ikke Astapor eller Qarth.
Vi er Yunkai, og vi har magtfulde venner, der gerne vil knuse Dem.
De overlevende gør vi til slaver. Måske gør vi også Dem til slave.
- De garanterede min sikkerhed. - Ja. Men det gjorde dragerne ikke.
Og De truede deres mor.
Tag guldet.
Mit guld. De gav det jo til mig.
Og jeg vil gøre god brug af det. De bør gøre det samme med min gave.
- De er stolte. De bøjer sig ikke. - Hvad sker der, når ting ikke bøjer?
- Hvem er hans magtfulde venner? - Det ved jeg ikke.
Find ud af det.
- Kæder? - Af guld fra Lannisports miner.
- Smedet i Casterly Rock. - Guldkæder.
- Du kan købe et skib. - Har jeg brug for det?
- Skal jeg nogen steder hen? - Nej, selvfølgelig ikke.
Er jeg inviteret med til dit bryllup?
Jeg har ikke bedt om dette ægteskab.
- Nej? Du sagde selv, hun var smuk. - Det betyder ikke, at ...
Det her er pligt, ikke lyst.
Vil du bilde dig det ind, når du knepper hende?
- Min far ... - Hersker ikke over verden.
- Vi kan rejse over Det Smalle Hav. - Hvad skulle jeg lave der? Jonglere?
- Jeg er en Lannister. - Og jeg er Shae, den sjove hore.
Mine følelser for dig har ikke ændret sig.
Jeg gifter mig med Sansa og gør min pligt.
- Mens jeg tømmer hendes natpotte. - Jeg sværger, det ikke bliver sådan.
Ikke det? Hvordan bliver det så?
Jeg køber et godt hjem til dig et sted i byen.
Du får fine klæder og vagter, der kan passe på dig. Tjenere.
Og skulle vi få børn, vil der blive sørget for dem.
Børn? Tror du, jeg vil have børn, der aldrig får deres far at se?
Som deres farfar ville dræbe, hvis han vidste det.
Hør her. Hør på mig, mylady.
- Jeg er ikke din lady. - Jo, du er. Det vil du altid være.
Jeg er din hore.
Og når du er træt af at kneppe mig, er jeg intet.
- Hvad skete der? - Vildild. Jeg burde have været her.
Efter al den flugt og kamp er jeg tilbage, hvor jeg begyndte.
Savner du det? Din fars hus?
Jeg har aldrig haft en far.
Har du aldrig undret dig over, hvor du har din styrke fra? Dit talent?
Jeg er af ringe herkomst. Min mor var værtshuspige.
Min var slave. Det var jeg også.
Købt og solgt, pisket og brændemærket.
Indtil Lysets Herre tog mig i hånden og ophøjede mig.
- Jeg er født i Flea Bottom. - Du har adeligt blod.
- Siger du, at min far var lord ... - Der.
Din fars hus.
Jeg er bare en bastard.
Bastard af Robert Baratheon, konge af andalerne og de første mænd.
Hvorfor tror du, guldkapperne var efter dig?
Der er kraft i en konges blod.
Kom og sid ved ilden, barn.
- Taler du ikke? Det var nyt. - Jeg taler ikke med forrædere.
- Jeg ville ikke give drengen væk. - Men det gjorde du. Du tog guldet.
Den røde gud er den eneste sande gud. Du har set hans kraft.
Når han befaler, adlyder vi.
- Han er ikke min eneste sande gud. - Ikke det? Hvem er din?
Døden.
Vi har opdaget en Lannister-gruppe. Der er ikke mere end 20.
Mindre end en dags ridt sydpå.
Hvad siger I, drenge? Skal vi på løvejagt?
Men hvad med Riverrun? Det er ikke sydpå, men vestpå.
- Det er det stadig om to dage. - Du svor.
At få dig hjem, og det gør jeg. Men vi må gøre det her først.
Hvorfor? Så I kan stjæle deres guld? Jeg er ligeglad, du er en løgner.
Du løj over for Gendry og mig. Jeg håber, Lannisterne dræber jer.
En dag vil du forstå, men nu ...
- Anguy, hent hende. - Kom tilbage!
Spark du bare løs, ulvepige. Det hjælper dig ikke.
- Jeg troede, du var rejst. - I morgen.
Har de sagt, hvad de gør med mig?
Lord Bolton rejser også i morgen.
Han skal til Edmure Tullys bryllup. Du skal blive her.
Sammen med Locke?
Jeg står i gæld til dig.
Da Catelyn Stark løslod dig, lovede vi hende noget. Nu er det dit løfte.
Du gav hende dit ord. Hold løftet, så er gælden betalt af.
Jeg skal nok få Stark-pigerne tilbage til deres mor. Det sværger jeg.
Farvel, ser Jaime.
Her, lad mig gøre det.
Det vil tage noget tid.
Qyburn håber, din far kan skaffe ham sin kæde tilbage.
Far gør ham til stormaester, hvis han giver mig en ny hånd.
Jeg stoler på, at du giver lord Tywin min hilsen.
Sig, jeg beklager, jeg ikke kom til brylluppet.
Lannisterne sender deres hilsen.
God rejse, Kongemorder.
Har du intet at sige? Jeg kunne lide dig bedre før.
Jeg mindes ikke, at jeg også huggede dine kugler af.
Du skal ikke være bekymret for din veninde. Vi passer godt på hende.
Rolig, mylord. Rolig.
Myranda ved, hvad hun laver. Lad hende gøre det.
Hun var i lære som septa, men hun havde andre drifter.
Det havde septonerne også, de løj bare om det.
- Hvor er han? - Hvem, mylord?
Her er ikke andre end dig, mig og Violet.
- Jeg beder jer. - Må vi ikke se den?
Kom nu, lad os se den. Alle taler om den.
- Hvem har sendt jer? - Hvem der har sendt os?
Vi har sendt os selv, lord Greyjoy. Vi har hørt om den.
- Jeg beder jer. - Der er den.
Synes du, vi er grimme? Han synes, vi er grimme.
Han har været meget igennem. Se hans stakkels ansigt.
Hjælp mig. Hvis han kommer tilbage ...
- Vi må få ham i bedre humør. - Og hvordan gør vi det?
Jeg har en idé.
Hun er genert. Du ved, hvordan religiøse piger er.
Måske ved han ikke, hvordan vi er.
Jeg kunne mærke noget.
Åh, lord Greyjoy.
Lige så god, som de siger?
Hvorfor skal du lave alt det sjove?
Hvad er der? Kan du bedre lide hende?
- Der er rigeligt til os begge. - Jeg var her først.
Det er jeg ked af. Elendig timing.
Men jeg blev jaloux.
Nå? Må vi se den pik, alle hele tiden fabler om?
Alle ved, at du elsker piger. Du troede nok, de også elskede dig.
Din pik må betyde meget for dig. Er den din mest dyrebare kropsdel?
Jeg beder dig. Nej.
Nej, nåde! Nåde, jeg beder dig!
Det her er nåde. Jeg slår dig ikke ihjel.
Jeg laver bare nogle små ændringer.
Nej. Nej! Nej! Jeg beder jer, nej!
Nej! Nej, jeg beder jer!
- Du skræmmer den væk. - Nej, jeg dræber den.
Den er alt for langt væk.
- Er det et palads? - Det er en vindmølle.
"Vindmølle" ... Hvem har bygget den? En eller anden konge?
- Bare de mænd, der boede her. - De må have været gode til at bygge.
Winterfell har tårne, der er tre gange så høje.
"Jeg er Jon Snow fra Winterfell. Jeg boede i et tårn, der rørte skyerne."
Er du imponeret over en vindmølle, ville du dåne over Winterfell.
- Hvad vil det sige at dåne? - Besvime.
- Når en pige ser blod og falder. - Hvorfor skulle hun det?
Fordi ... ikke alle piger er som dig.
Piger ser mere blod end drenge.
Eller kan du lide piger, der dåner?
Åh, en edderkop! Red mig, Jon Snow.
Min kjole er lavet af det fineste silke fra Tralalalalaleeday.
Jeg ville gerne se dig i kjole.
Ville du?
Så jeg kunne flå den af dig.
Hvis du flår min fine silkekjole i stykker, får du et blåt øje.
Måske tager jeg dig med til Winterfell en dag.
Måske tager jeg dig med dertil. Når vi har taget vores land tilbage.
Ygritte ... I vinder ikke.
- Jeg ved, I er tapre. - Du ved intet ...
Seks gange har kongen-hinsides-Muren angrebet kongerigerne og tabt.
- Hvordan ved du det? - Det ved alle i Norden.
Vi lærer det som børn. Hvor slagene var, heltene, hvem døde.
I har invaderet seks gange, og seks gange er det mislykket.
- Det samme vil ske nu. - Mance er anderledes.
I har ikke disciplin eller træning. I kan ikke kæmpe sammen.
- Det ved du ikke. - Jo, jeg gør. Jeg ved det.
Hvis I angriber Muren, dør I. Jer alle sammen.
Os alle sammen.
Du er min, ligesom jeg er din.
Hvis vi dør, så dør vi.
- Men først skal vi leve. - Ja, først skal vi leve.
Hvad ævler han om?
Og hvorfor må han sidde og snakke, mens vi laver alt arbejdet?
Hodor.
- Det er der, vi er. - Hvad fortæller du ham?
Det er ikke i orden. Jeg kan høre, at du fylder ham med sort magi.
- Med syner og ravne med tre øjne. - Lad ham være i fred.
- Han kan tale for sig selv. - Det gør jeg ikke.
- Hvad taler du så om? - Hvad der sker med ham.
- Så fortæl os, hvad det betyder. - Sådan er det ikke.
Gid jeg havde alle svarene. Det ville være nemmere.
Du må ikke tale med ham, før vi når til Castle Black.
- Vi skal ikke til Castle Black. - Hvad?
Det har jeg jo sagt. Jon er der ikke. Bran må finde ravnen hinsides Muren.
Jeg skal ikke tilbage dertil. Din bror er ved Castle Black.
Se på mig.
Jeg har set ravnen, siden jeg faldt ned fra tårnet. Jeg skal finde den.
Jeg har ikke mine ben mere. Det her er alt, hvad jeg har nu.
Du har en familie. Du skal til Castle Black, så du kan finde dem igen.
Hvad hvis jeg hører til i Norden? Hvis der var en grund til, jeg faldt?
Er det dét, han fortæller dig? At der er en grund til det?
At alle de dårlige ting sker, fordi guderne har store planer med dig?
Gid det var sandt, lille lord, men guderne vil skide på os.
- Du forstår det ikke. - I har aldrig været deroppe.
Jeg havde engang en mand. En god mand. Bruni, hed han.
Jeg var hans, og han var min. Men en nat forsvandt Bruni.
Folk sagde, han forlod mig, men jeg kendte ham.
Han ville aldrig forlade mig. Ikke i længere tid.
Jeg vidste, han ville komme tilbage. Og det gjorde han.
Han kom ind gennem hyttens bagdør.
Men det var ikke Bruni. Ikke rigtig.
Hans hud var bleg som en død mands.
Hans øjne var mere blå end himlen.
Han angreb mig, tog mig om halsen og klemte så hårdt -
- at jeg kunne mærke livet forsvinde.
Jeg ved ikke, hvor kniven kom fra.
Da jeg fik fat i den, stak jeg den dybt ind i hans hjerte.
Og han bemærkede det knap nok.
Jeg måtte brænde vores hytte ned med ham indeni.
Jeg spurgte ikke guderne, hvad det betød. Jeg vidste det allerede.
Det betød, at Norden ikke var et sted for mennesker. Ikke længere.
Jeg lovede din maester at få dig til Castle Black og ikke længere.
Hvordan går det med smerten?
Hvad er formålet med en arm uden en hånd?
- Vi hindrede forrådnelsen. - Ja, vi hindrede forrådnelsen.
Du er en lærd mand.
- Hvad har det ført til? - Du syede det fint sammen.
Du er meget bedre til den slags end stormaester Pycelle.
En ringe ros, mylord.
Hvorfor tog Citadellet egentlig din kæde?
- Rørte du ved for mange drenge? - Nej, det er ikke min svaghed.
Hvad er det så?
Nysgerrighed. Man kan kun behandle sygdommen ved at forstå sygdommen.
Og man kan kun forstå den ved at studere de syge.
- Eksperimenterede du med de levende? - Døende mænd.
- Mine studier har reddet mange liv. - Fattige døende, formoder jeg.
Mænd uden familier, der kan klage.
Du fandt dem i fattighuset og fik dem sendt til dit kammer -
- og skar deres maver op for at undersøge dem.
- Hvor mange har du dræbt, mylord? - Det ved jeg ikke.
50? 100? Utallige?
- Og hvor mange liv har du reddet? - En halv million.
Hele King's Landings befolkning.
Du passede ravnene i Harrenhal.
Fik du sendt en fugl til Briennes far i Tarth?
En fugl fløj ud, og en fugl kom tilbage.
Lord Selwyn Tarth tilbød 300 gulddrager for sin datter.
- Et rimeligt bud. - Locke tager ikke imod det.
Han er overbevist om, at lord Tarth ejer alle Westeros' safirminer.
- Han føler sig snydt. - Det ville være dumt at dræbe hende.
Mændene har været i krig længe. De fleste er døde til vinter.
Hun er deres underholdning i aften.
Efter i aften tror jeg, at de er ret ligeglade.
Vi skal tilbage til Harrenhal. Jeg har glemt noget.
Under ingen omstændigheder. Jeg har ordrer fra lord Bolton.
- Hvordan lyder de ordrer? - At få dig til King's Landing.
Tror du, du får en dusør?
Jeg tjener lord Bolton. Din fars påskønnelse ...
Du tror, du får en dusør. Hør lige her.
Når min far ser mig, spørger han, hvad der skete med min hånd.
Og jeg fortæller ham, at du huggede den af.
Eller jeg kunne sige, at du reddede mig liv.
Vi tager tilbage til Harrenhal.
- Vær på vagt, gutter. - Stille!
Bjørnen, bjørnen og den skønne jomfru
Fra der til her, her til der Sort, brun og dækket af hår
Han kunne lugte hende i sommerluften Bjørnen, bjørnen og den skønne jomfru
Du skal ikke skåne hende!
Sikke en ynkelig forestilling. Bliv stående og kæmp!
Et træsværd? Har du givet hende et træsværd?
- Vi har kun én bjørn. - Jeg betaler for hende. Få hende ud.
Alle I lorder og ladyer tror stadig, at guld er det vigtigste i verden.
Det her gør mig mere lykkelig, end dit guld kunne.
Og det der gør mig lykkeligere end safirer.
Så gå ud og køb dig en guldhånd, og knep dig selv med den!
- Om bag mig. - Nej, jeg vil ej.
Hvad gør du ved min bjørn?
Jeg skulle få ham til King's Landing i live, så det vil jeg gøre.
Hiv hende op!
Hold mine ben!
Hiv ham op!
Kællingen bliver her.
Vi tager hende med. Medmindre du slår mig ihjel.
Hun tilhører mig. Lord Boltons ordrer.
Hvad tror du, der er vigtigst for ham?
At belønne sin kælerotte eller give Tywin Lannister hans søn tilbage?
Nå, vi må hellere komme af sted.
Jeg beklager det med safirerne.
Tekster: Kasper Rasmussen www.O P E N S U B T I T L E S.org www.sdimedia.com